Farní kostely v okrese Trutnov

Úpice, farní kostel sv. Jakuba Staršího, apoštola

Stručná historie

Úpice vznikla jako strážní osada u brodu přes Úpu. Ve 13. století patřila k panství vízimburkskému a později k Náchodu. K roku

1350 je zde doložen kostel jako celodřevěný, opevněný baštou. Roku 1384 je zmiňován jako farní.

První zmínka o Úpici pochází z roku 1361, v niž se uvádí jako město s kostelem. V letech husitských válek 1421 a 1425 bylo město

vypáleno a v něm i gotický, dřevěný kostel. Při požáru města v r. 1625, rovněž dřevěného, lehl i tento kostel popelem. Nedlouho po té byla

zorganizovaná sbírka v městečku i v okolních vsích k jeho obnově. Během dvou let 1627 – 29 byl nový dřevěný kostel ve stylu

venkovského baroka znovu postaven. Později v letech 1640 – 1644 byla poblíž něho postavena i zvonice. Po smrti zdejšího faráře

Martina Pelikána byl kostelu přiznán podíl z jeho pozůstalosti v částce 1793 zlatých. V té době byl kostel již značně zchátralý proto bylo

rozhodnuto přistoupit ke stavbě nového. Kamenný kostel byl postaven v letech 1698 – 1705 stavitelem Jiřím Schottem z Broumova. V té

době byl přeložen i hřbitov z prostoru od kostela stranou náměstí. Dne 18. října 1705 byl chrám biskupem královéhradeckým Tobiášem

Bekrem vysvěcen. V 18. století byl kostel ještě rozšířen a v letech 1907 - 1908, 1929 - 1930, 1986 -1989 restaurován.

Budova

Barokní jednolodní orientovaný chrám sv. Jakuba Staršího, stojí v severozápadní části náměstí. Kostel je obdélný s pětibokým

závěrem presbytáře a pravoúhlou věží v západním průčelí.

Kostel prosvětluje jedenáct velkých obdélných oken s oválným zaklenutím. Z nich pět prosvětluje kněžiště. Okna jsou vitrážová

skládaná z menších čtverečků. Ve středu jsou skla barevná složená do tvaru kříže. Okna prosvětlující ambity jsou kruhová. Kostel má

světlé tony barev, svítí hladkou fasádou v okrovém tonu s bílými lizénovými rámy a bílým ostěním oken a dveří. Fasáda je členěna tak, že

převážně každé okno je zakomponována do jednoho svislého lizénového rámu. Omítka soklu je v tmavším šedém tonu.

Věž a hlavní průčelí

Věž kostela je pravoúhlá, předsunutá a tvoří hlavní průčelí kostela. Členěna je výraznými kordonovými římsami do několika

nestejně vysokých pater. Věž kryje dvojitá cibulová báň s lucernou, makovicí a křížkem. Vysoká je 45 metrů Nároží jsou ozdobena

lizénami. Nejnižší patro věže sahá ke korunové římse lodě. Vyšší patra a zvonice jsou provětrávaná žaluziovými půlkruhovými okny.

Kamenný obdélný portál tvoří pilastry překlenuté kládím nesoucím supraportou ve tvaru domovního štítu ozdobeného závitnicí. Portál je

bíle natřený. Do ostění jsou vsazeny obdélné dveře ve vrcholu profilované trojitou vlnkou. V průčelních stěnách lodě jsou prázdné niky pro

sochy světců. Za vstupním portálem je krátká klenutá podsíň se vstupy do lodě a na věž.

Střecha

Střecha je šikmá, sedlová, krytá šablonami. Na hřebeni presbytáře je sanktusová zvonička s cibulí a křížkem. Presbytář je zastřešen

poloviční cibulovou bání přisedlou k střešnímu štítu. Tvary ozdobných střešních štítů jsou připomínkou raného baroka.

Loď a presbytář

Vnitřní prostor lodě je: šíře 15,5m a délka 19 m. Presbytář i loď jsou sklenuty valenou klenbou s výsečemi rámovanými plochými

štukovanými žebry, ve vrcholech klenby jsou čtyřlistá štuková zrcadla. Klenbu podpírají čtyři mohutné pilíře zdobené pilastry ve vrcholech

s profilovanými římsami a vlysy. Pilíře jsou současně oporou ambitu a empor umístěných v zadní i boční obvodové zdí lodě. Empory jsou

rovněž zaklenuty valenou klenbou s výsečemi. Hudební kruchta je v patře empor. Nesena je dřevěným trámovím a chráněná

balustrádovým zábradlím.

Vítězný oblouk je v zúženém prostoru dělícím presbytář od lodě. Po jeho levé straně je barokní kazatelna, vpravo krucifix. 14*).

V bocích jsou postranní oltáře.

Presbytář je hluboký 7 m a široký 9 m. Hloubka polygonálního závěru činí 3,5m. Klenutý strop je vymalován obrazy evangelistů,

událostí proměnění Páně a erby. Na stěnách jsou pilastry s ozdobnými hlavicemi. Po obvodu vede podokenní římsa. Vlevo je přístup do

obdélné zákristie, vpravo do depozitáře. Nad oběma jsou v patře oratoře s obloukovými průrazy a balustrádou. Přístupné jsou ze

spodních místností. Presbytář je bohatě prosvětlen pěti vysokými okny.

Inventář

Mobiliář kostela pochází většinou z prvé poloviny 18. století. Hlavní oltář je sloupový, portálový. Na oltáři a jeho portálech stojí

sochy sv. Jana apoštola, sv. Rozálie, sv. Anny a sv. Prokopa. Obraz sv. Jakuba maloval Petr Brandl. Po stranách kněžiště jsou bohatě

vyřezávané chórové lavice.

Při pozdějších výmalbách byla zrestaurována figurální malba stropu presbytáře zhotovená Fr. Kudrnovským z Prahy v roce 1931. V

lodi visí v kasulových rámech původně oltářní obrazy – sv. Václav a sv. Florián od Ignáce Russe z Trutnova. Svatý Florián připomíná

požár náměstí roku 1625. Kazatelna je od A. Seidla z Trutnova. Cínová křtitelnice s reliéfem a rytou figurální výzdobou je pozdně

renesanční až raně barokní práce Martina Pelikána z roku 1665. Modřínové vyřezávané lavice zhotovili podle původních z roku 1625

úpičtí řemeslníci truhlář J. Kuťák a řezbář F. Kubíček v roce 1925.

Varhany kůru jsou dvoumanuálové, pneumatické. Původní barokní podoba se ztrácí pod několikerými úpravami. Roku 1929 byly

přestavěny firmou Rieger.

Za hlavním vchodem kostela je velká tepaná mříž od uměleckého kováře Z. Vítka ze Rtyně. Cennou zvonařskou památkou je

pozdně renesanční zvon "Svatý Jakub" se šestiramennou korunou. Zhotovil jej zvonař rudolfínské doby Martin Schretter z Hostinného

roku 1675.

* * *

1